[url=http://www.lodin.biz/blog/images/1276265678-ford-flex.JPG][img class="right" alt="Ford Flex"]http://www.lodin.biz/blog/images/thumbs/1276265678-ford-flex_thumb.JPG[/img][/url]Nu är jag på min andra (och sista) jobbresa till USA i år. I nästan två veckor ska jag vara här i Texas och jobba på en Ericsson-sajt i Plano strax utanför Dallas. Igår (måndag) var det resdag. Taxin till Landvetter gick klockan 6:00 och 7:45 lyfte planet mot Frankfurt. Efter ett stressigt byte i Frankfurt lyfte planet mot Dallas klockan 10:30. Då var det bara 11 timmar flyg kvar... 
Efter 7 timmar i min lilla flygstol var smärtan i ryggen och träsmaken i rumpan svår att ignorera. De sista 4 timmarna var alltså inte direkt angenäma. Väl på marken tog det en timme innan vi var igenom passkontrollen och ytterligare en timme innan vi fått vår hyrbil.

Förra gången i USA fick vi en liten Nissan el-hybrid. Vi var fyra personer så det blev lite tajt om utrymme... :-P
Den här gången fick vi något mer amerikanskt. På grund av brist på bilar fick min kollega och jag en skitstor Ford Flex som rymmer 6 "fåtöljer" och/eller massor av bagage. Bilen är komiskt stor och det enda som saknas är ett par tjurhorn på grillen för att förtydliga att vi kommit till Texas.

Två nycklar till hyrbilen kan ju vara bra att ha, men varför fäster de ihop båda nycklarna med en vajer så man måste ha en bultsax för klippa isär dem?

Efter 18 timmar på resande fot kunde man äntligen checka in på hotellet. Ett par timmar senare, 19:00 lokal tid, kunde jag inte hålla mig vaken längre...